Vieną kartą gyveno įžymusis Šerifas. Tai nutiko visai neseniai mūsų galaktikoje...
Bandite, mes turime tau klausimą.
Ką jūs norite sužinoti?
- Kodėl mes tai darome? - O kodėl nedaryti?
- Sako, kad to neįmanoma padaryti. - Būtent todėl ir darome.
Fredą atsakymas tenkina. Baigiau.
Supratau.
Aš Didysis Enosas Burdetė.
Tai mano sūnus Mažasis Enosas.
Laikykis, Fredai.
Mes turime reikalą
su visiška nepagarba įstatymui.
Niekas nekvailins šerifo Biufordo T. Džastiso.
Tėti, atsargiai!
- Tėti? - Nutilk, Jaunėli. Aš galvoju.
- Apie ką tu galvoji? - Apie išėjimą į pensiją.
Lygiuot!
Galite sėstis.
Noriu padėkoti jums, ponios ir ponai,
ir mano kolegoms už tai,
kad jūs atėjote atšvęsti jūsų draugo
šerifo Biufordo T. Džastiso išėjimą į pensiją.
Manau, kad galiu pasakyti,
kad šįvakar aš jaučiuosi taip
lyg aš būčiau grįžęs nugalėtoju
po 35 metus trukusio karo.
Karo vardan teisingumo ir tvarkos.
Tėti, man nuobodu.
Man nuobodu klausytis apie tavo nuobodulį.
Štai kodėl aš atėjau čia. Mums bus smagu.
Kaip ir tada, kai mes į Dalaso vandens saugyklą įpylėme laisvinamųjų?
Taip. O po to mes monopolizavome tualetinio popieriaus rinką.
Bus dar smagiau.
Kokie malonūs prisiminimai užplūsta mane:
areštai, reidai,
girti vairuotojai, kalbėjimas per raciją,
tačiau maloniausia - persekiojimai.
Tu mirsi iš juoko, kai tas šerifas važiuos per visas šešias valstijas.
Nemanau, kad šerifas sutiks su tavo pasiūlymu.
Patikėk manimi, sūnau. Savimyla niekada neatsisakys pasiūlymo matant kitiems.
Aš perėjau nusikaltimų ir nusikaltėlių bangą
kaip mėšlas po visą lauką.
Šešiasdešimtaisiais aš persekiojau spuoguotus ilgaplaukius hipius.
Ir aš juos sučiupdavau.
- O septyniasdešimtaisiais... - Banditas!
O kaipgi Banditas?
Taip, tėti. O kaipgi Banditas?
Sėskis, mulki.
Aš persekiojau tą vyruką 4,5 tūkst. kilometrų.
Per 20 valstijų.
- Tačiau jūs jo nesučiupote. - Aš nesučiupau.
Koks skirtumas, ar aš jį sučiupau, ar ne? Lažinuosi...
- Gerai. - Kas gerai?
- Gerai. Lažinkimės. - Apie ką tu kalbi?
Aš kalbu apie paprastas varžybas, nedideles lenktynes.
Jei laimėsite, šerife,
mes, Enosai, sumokėsime 250 tūkst. dolerių.
Jei pralaimėsite, duosite tą kvailą simbolį,
kurį jūs visus tuos metus kišote prieš žmonių veidus.
Jūsų ženklelį.
Šis ženkliukas man pats svarbiausias dalykas pasaulyje.
Ir aš labai norėčiau
sulyginti jus su žeme.
Jus ir jūsų sūnų,
kuris ne didesnis nei musės liežuvėlis.
Deja, aš išeinu į pensiją.
Aš važiuosiu į Floridą ir mėgausiuosi saule su savo sūnumi.
Mes juk kalbame apie didžiulę pinigų sumą.
Jei apsigalvosite - žinote, kur mus rasti.
Ačiū, tačiau aš atsisakysiu.
O dabar, ponios ir ponai,
aš skelbiu savo išėjimą į pensiją.
Džekis Glysonas filme
- ŠERIFAS IR BANDITAS 3 -
Taip pat vaidina: Polas Viljamsas
Petas Makormikas
Sveiki atvykę į Floridą.
Džeris Rydas
Maikas Henris
Kolyn Kemp ir kiti.
Kompozitorius Laris Kansleris
Operatorius Džeimsas Pergola
Scenarijaus autoriai Stiuartas Birnbaumas ir Deividas Deševas
Prodiuseris Mortas Engelberg
Režisierius Dikas Louris
Jaunėli, pensija - mėšlas.
Važiuojam pas Enosus.
Pažiūrėk, tėti!
Džiuno Teiloro šokėjos.
- Štai ir mūsų auka. - Paruoškime ją.
Tėti, mus filmuoja. Suvilgyk lūpas.
Užsičiaupk, mulki.
Sveiki atvykę, šerife.
O kas čia dabar?
Tai tėčio draugai. Jie atvyko palydėti jus.
Gana nesąmonių ir eikime prie reikalo.
Jūs azartiškas žmogus, šerife.
Mes lažinamės su jumis iš 250 tūkst. dolerių
prieš jūsų metalinę žvaigždę,
kad jūs nespėsite nuvykti iš čia, Majamio,
iki Enosų rančos, netoli Ostino, Teksaso
iki rytojaus pusės šešių vakaro.
Tai juk tik 2300 kilometrų. Kur čia kabliukas?
Štai jis.
- Pažiūrėk, kokia didelė bjauri žuvis, tėti. - Panaši į tavo mamą.
O ir dvokia taip pat.
Tai mūsų reklaminė kampanija.
Žuvies užkandinė.
Mes atidarome užkandinių tinklą Pietuose.
Nuimkit tai nuo mano mašinos!
Turėkite šiek tiek pagarbos, šerife. Tai mūsų logotipas.
Tėti, kas yra logotipas?
Tokia žuvis.
Tai gili amerikietiškos reklamos tradicija.
Ir jūs turite ją vežti. Kitu atveju, lažybos nutraukiamos.
Aš supratau.
Jūs bandote pažeminti mane, kad aš atsisakyčiau lažybų.
Lipk į mašiną, Jaunėli.
Šerife, būkite atsargus su ženkleliu.
Aš padarysiu iš jo gražią diržo sagtį.
Tu gausi jį nebent kaip klizmą.
Regis, kad jis prarijo jauką.
- Atsargiau, tėti! - Nesijaudink, Jaunėli.
Aš žinau trumpesnį kelią. Mes akimirksniu iš čia išvažiuosime.
Tėti, mes jau pustrečios valandos važinėjame ratais,
ir mes vis dar Majamio senamiestyje.
Aš pasiklydau kaip kvailas meškėnas.
Aš neįsivaizduoju, kur mes.
- Pagal žemėlapį mes čia. - Patrauk jį man iš akių!
Aš tik norėjau padėti.
Norit padėti? Šok pro langą.
Pasuk kairėn, tėti.
Pažiūrėk į visus tuos žmones, tėti.
Jaunėli, kur tu mus atvedei?
Dinkite iš kelio! Mes skubame!
Manau, mes kirtome sieną.
Palaukit. Aš noriu nusipirkti žuvies.
Velniai rautų juos.
Nešdinkis iš čia. Aš žinau, kiek valandų.
Pasitraukit!
Ar jūs niekada nematėt mašinos su žuvimi ant stogo?
Panelės, panelės.
Ar galėtumėte pasakyti,
kaip patekti į Turnpike aikštę Floridoje?
Ačiū, gražuolės. Jūs labai padėjote.
Kvailės.
Manau, kad ji pasakė pasukti kairėn.
Aš žinau, kad ji tai pasakė.
Aš pakankamai suprantu vokiečių kalbą, kad žinočiau, ką ji pasakė.
Regis, kad tai juos užlaikė pustrečios minutės.
Tai bus smagiausias dalykas, kurį mes kada patyrėme.
Ar pasirūpinai benzino baku?
Tuoj jiems atsirūgs.
- Kas nutiko, tėti? - Tuščia.
Tau reikėjo pavalgyti.
Ne pilve, o bake. Ar tu pripylei jį?
- Aš maniau... - Tu manei? Su kuo tu iš vis galvoji?
- Teks stumti. - Mes lengvai tai padarysime, tėti.
Kas per mes? Aš turiu dvi išvaržas.
Tu stumsi, o aš vairuosiu.
Ačiū, tėti. Aš žinojau, kad tu man padėsi.
Jis kvailas,
bet labai mielas.
Tokie užlaikymai mus nužudys.
Pasibaigęs kuras, kamščiai.
Viskas prieš mus.
Atsargiau, tėti.
Kur tas kvailys važiuoja?
Tėti, jis pralėkė labai arti mūsų.
Tokiam mulkiui niekada neturėtų būti išduotas vairuotojo pažymėjimas.
Pasakyk tam Rembrantui, kad aš važiuosiu.
Kelių Rembrante, klausyk...
Mes neblogai juos užlaikėme, sūnau.
Įdomu, ar Jaunėliui patinka visada būti kvailiu?
Tėti, visas mano veidas baltas.
Nusidažyk lūpas, ir aš paliksiu tave prie gėjų klubo.
Kodėl mes sustojome?
Reikia apsidrausti. Mes pamokysime tuos farus.
Aš nesuprantu. Jie ir taip neteko daug laiko.
Mes juk laimime, tiesa?
Taip, sūnau, tačiau pergalė dar ne viskas.
- O kas? - Nešvari pergalė, sūnau.
Kas tau pasidarė?
Atleisk, tėti. Aš netekau sveiko proto.
- Gėdykis, Mažasis Enosai. - Man gėda, tėti.
Žiūrėk, tėti, jie jau važiuoja.
Jie atvažiuoja.
Pienas
Jie blokuoja kelią, tėti.
Tėti, jie nesiruošia sustoti.
Laikykis. Dabar truputį pakratys.
Tai buvo nuostabi mintis.
Nesijaudink, sūnau. Savo rankovėje aš turiu dar kai ką.
Tikiuosi, kad tai šokoladinis sausainis, tėti.
Tu gali pasiimti mano spurgas, jei tai ne puiki mintis.
Regis, kad mus užtvindė.
Ką tu sakai.
Prisisek, Jaunėli. Dabar mes atsigriebsime.
Na štai, sūnau.
Aš iškart supratau, kad tai darbas vienam.
Aš pažįstu tik vieną žmogų, kuris niekada mūsų nenuvylė.
Nejau tu kalbi apie tą storžievį?
Ne, aš kalbu ne apie tą savanaudį.
O apie tą, kuriuo mes galime pasitikėti:
apie Besmegenį.
Duok man telefono ragelį.
Tai ne telefonas.
Fredai, ar žinai, ką reiškia važiuoti kartu su tavimi?
Tavo bjauri išvaizda, akys, ausys. Tik pažiūrėk.
Kiekviena po 7 metrus. O tavo burnos kvapas...
Kitą kartą nupirksiu aromatizuotą ėdalą...
...ir tu jį ėsi!
Palūkėk.
Besmegenis klauso. Ko...
Gražuoli, aš turiu tau 250 tūkst. dolerių,
jei tik tu padėsi mums.
Du šimtai penkiasdešimt?
Ir man nereikės vairuoti sunkvežimio ar ko nors pervežinėti?
Aš būsiu Banditas.
Ar turėsiu dėvėti skrybėlę ir vilkėti tuos marškinius?
Ir vairuosiu mašiną!
Paklausyk.
Jūs ką tik gavote Banditą.
Aš būsiu Banditas. Nuostabu. Aš Banditas.
Dėvėsiu skrybėlę, vairuosiu mašiną. Puiku. Duokit tik mašiną.
Gerai, ponia Fernbuš, atsiminkime taisykles.
Pažiūrėkit į abi puses prieš įvažiuojant į pagrindinį kelią.
Gerbk kitus vairuotojus.
Šiek tiek nuspauskite akseleratorių ir švelniai atleiskite sankabą.
Suk į dešinę.
Mulkis!
Aš būsiu Banditas. Aš būsiu...
Fredai?
Aš sulaužiau tavo būdą, tačiau nesijaudink. Aš nupirksiu...
Fredai, aš nupirksiu tau visą dvarą.
Su tais pinigais...
Susirask hidrantą. Aš eisiu persirengti Bandito drabužiais.
Aš būsiu Banditas. Aš būsiu Banditas. Nuostabu!
Nagi, važiuok paskui jį. Sveikas, Baba.
Nieko gero. Tai nieko gero.
Aš nebijau tų kvailių. Aš juodaodis ir tuo didžiuojuosi.
Trys šimtai metų patirties rodo man,
kad mes tiesiog juodaodžiai ir balsingi.
- Geriau sustokime. - Aš nesiruošiu sustoti.
Mes atsiliekame nuo grafiko, tėti.
Kai tik aš pavalgysiu, viskas pasikeis.
Ką tie sektos nariai išdarinėja?
Stebėk, kaip reikia su jais elgtis, Jaunėli.
Nešdinkis iš ten!
Dieve pasigailėk! Regis, kad aš miriau ir patekau į dangų.
Štai jums!
Ar kada buvai įstojęs į sektą, tėti?
Nebuvau. O tavo mama buvo.
Kai užsivildavo tą apdarą, atrodydavo kaip ledkalnis su kojomis.
Karalių atpažįsta iš karūnos.
Ką pasakysi? Aš kietas, Fredai.
Tu prieš save matai Banditą ir...
Saugokis Bandito, šerife.
Ar girdi mane?
Nežiūrėk į mane taip, Fredai.
Fredai.
Aš su mielu noriu tave paimčiau, tačiau negaliu.
Banditas mašinoje neturėjo šuns.
Atrodytų nekaip.
Klausyk, Fredai.
O kas, jei tu turėtum šansą tapti Rintintinu?
Tu juk neatsisakytum, tiesa?
Žinoma, kad ne. Aš turiu tapti Banditu.
Tu juk to nori, ar ne? Žinoma, nori.
Tu mano draugužis. Žinojau, kad galbūt pasijusi vienišas...
Todėl aš tavimi pasirūpinau.
Minutėlę. Žiūrėk, ką tau turiu, Fredai.
Kai kas nori su tavimi susipažinti, Fredai.
Tai Freda.
Štai.
Freda - Fredas. Fredai - Freda.
Man suteikta teise, aš, kaip šių dviejų skalikų šeimininkas,
skelbiu jus basetu ir basetu.
Fredai, dabar tau nereikia skubėti.
Supranti?
Atleiskite. Man laikas dirbti.
Jūs galite linksmintis,
tačiau Banditui reikia pasirūpinti šerifais.
Žinai ką? Ar nori pamatyt Banditą?
Jis priešais tave. Aš kietas.
Nevertėjo jums manęs sodinti čia.
Jie dievina mane.
Bandite, pamatytum tu mane dabar. Jie mane dievina.
Jie niekada nepasimokys.
Jaunėli, aš noriu papasakoti tau įdomią istoriją.
Kai piligrimų Džastisų giminė apsigyveno Teksaso žemėje,
kai kurie mūsų giminės vyrai...
tapo teisėsaugos pareigūnais.
Ir visi jie turėjo šeštą jausmą.
- Tai blogai. - O kodėl turėti šeštą jausmą yra blogai?
Jie neturėjo visų dešimt jausmų.
Sveiki, draugužiai. Čia Dasti Treils gyvai
iš Taunso automobilių parduotuvės, Second ir Washington gatvių kampo.
Tikiuosi jums patinka mūsų rodomi filmai
ir jums tikrai patiks Skipo kalba.
Pirmyn, Skipai.
Ačiū, Dasti. Argi ji ne miela?
Draugai, kol nepamiršau, prašau jūsų
atvykti čia su vaikais sekmadienį.
Todėl, kad be geriausių automobilių pasiūlymų,
mes jums duosime nemokamus avižinius sausainius, kuriuos iškepė pati Dasti.
Sunku patikėti, kad tokia gražuolė moka gaminti, ar ne?
Pakalbėkime apie ypatingą savaitės pasiūlymą.
Tai 76-ųjų Mercury Monarch, visi privalumai,
tačiau jų galite ir atsisakyti.
Taip. Mažo kilometražo meilutė turi naujas gumas, oro filtrą,
stereo sistemą ir keturis naujus amortizatorius, kuriuos aš įdėjau pats.
Dasti, papasakok žiūrovams apie savo sausainius,
kol aš užlipsiu ant mašinos kapoto.
Jei norite sutaupyti daugybę pinigų ir nervų,
laikykitės kuo toliau nuo šios skylės.
Ar matote tą kvailį, šokinėjantį ant mašinos kapoto?
Jis pralaimėtų, net jei rankose turėtų keturis tūzus.
Kai aš atvykau čia, aš nežinojau kur dėtis, todėl aš atsakiau į jo darbo pasiūlymą.
Jis kabinėjosi prie manęs kaip koks kvailas futbolo žaidėjas iš koledžo.
Jis sakė, kad myli mane, kad jam manęs reikia ir paliks savo žmoną.
Tačiau paliko tik pirštų antspaudus.
Jis nesiruošė skirtis su žmona.
Jo vienintelis noras - išsiurbt kuo daugiau pinigų iš žmonių.
Ar matot tą ypatingą pasiūlymą, ant kurio jis šokinėja?
Pridėkite tris nulius prie kilometražo.
Anksčiau tai buvo taksi automobilis.
Štai taip dirba Skipas. Jis meluoja.
Draugužiai, aš truputėlį suirzusi. Atleiskite. Tikiuosi, kad filmas jums patiks.
Aš išeinu. Iki!
Dasti, Skipas įnirš, kai išgirs tai.
Tai jo problema.
Sėkmės tau.
Stok! Ačiū.
Pavėžėk mane.
Tikiuosi, kad tau pakeliui.
Žinoma. Važiuok tiesiai.
Ar tu ne prieš, jei aš persirengsiu?
Persirengsi... Ką? Čia?
Žinoma. O kas?
- Dabar? Mašinoje? - Taip.
Tu juk nežiūrėsi. Tu juk ne koks ištvirkėlis.
- Ne! - Tuomet puiku.
Taip, žinau, kad yra tokių ištvirkėlių.
Tačiau aš tikrai ne toks. Kažkaip mašina neklauso.
Teisėsaugos pareigūnui svarbu turėti šeštą jausmą.
Tuomet jis gali numatyti įvykius
ir neleisti jiems įvykti.
Net ir šunys turi šeštą jausmą.
Tai Mamytė Vairuotoja su egzotiškais vaisiais. Turiu žinių apie šerifus.
Ar tai tu, Bandite? Puikiai atrodai.
Tai Banditas Vienas. Ar tai tu Mamyte Vairuotoja?
Ar girdi mane?
Girdžiu, Bandite.
Iš galo prie mūsų greitai artėja šerifas.
Geriau lįsk pas mane, mielasis. Vietelė paruošta.
Supratau. Jei pasiruošusi, važiuok tolygiai.
Aš įvažiuoju.
Kledusai, kodėl mes čia įvažiavome?
Kad pasislėptume nuo saulės.
Pažiūrėk, kas ką tik pravažiavo. Ar mėgsti žvejoti?
- Dievinu. - Važiuojam.
Aš sužinau apie nusikaltimą, dar jam neprasidėjus.
Ir aš galiu jį sustabdyti.
Jei kažkas ruošiasi man kažką daryti,
aš iškart sužinau apie tai.
Štai kodėl taip svarbu turėti šeštą jausmą.
O man geriau būtų visi dešimt.
Sveiki, vyručiai.
Labutis.
Iki, vyručiai.
Tai Banditas! Kalės vaikas!
Ir jis pavogė man žuvį!
Nuo dabar, Jauneli, mes pradedame persekiojimą!
Žiūrėk, kas ten. Regis, kad reikia pasikalbėti su senu draugu.
Paimk tai ir pasikalbėk su Biufordu T.
- Nagi. Pasikalbėk. - Ką man daryti?
Nuspausk mygtuką ir kalbėk.
Alio? Pone Džastisai?
Kaip jums ten sekasi?
Mums sekasi kuo puikiausiai, panele.
Ir aš noriu jus įspėti - jūs važiuojate su nusikaltėliu.
Tad kai jis sės už grotų, jūs irgi ten pateksite.
Nejaugi?
Kol jūs ten, siūlau padaryt didelę krūvą į savo skrybėlę.
Galvokite, ką kalbate.
Mano mašinoje sėdi sūnus. Baigiau.
- Ačiū, tėti. - Užsičiaupk, mulki.
El Bandito, atsiliepk. Čia Madis ir Sanis.
Kur tu? Kaip tau sekasi?
Pasikalbėk su juo. Aš užsiėmęs.
Taip. Klausau.
Sveiki, vyručiai. Kalbu iš Bandito mašinos.
Jis perduoda, kad jūs gausite savo ryklį iki vakaro.
- Jei tik duosite pinigus. - Kas tai?
Tikriausiai pakeliui jis paėmė kokią nors merginą.
Nagi, Biufordai! Paspausk, brolau!
Faneno apygardos šerifas.
Aš su tavimi tikrai pasilinksminčiau.
Kas tai buvo, po velniais?
Atleisk, brangioji. Pas tave grįšiu vėliau.
Atleiskite, šerife. Leiskite man susitvarkyti su šia situacija.
Atleiskite, jaunuoli, tačiau jūs kalbate
su šerifu Biufordu T. Džastisu.
Ir aš ruošiuosi sulaikyti Banditą.
Kledusai, tu trauki šerifus kaip mėšlas muses.
Man nusispjaut, net jei jūs būtumėt Edgaru Huveriu,
o jis kulkosvaidininku Keliu.
Čia jūs neturite įgaliojimų.
Galbūt čia ir neturiu įgaliojimų,
tačiau tu tikrai netekai galvos. Atstok!
Aš nesiruošiu atstoti, šerife. Aš čia vadas.
Jie jau arti.
Nesijaudink. Laikykis ir stebėk.
Kaip šaunu, kad aš važiuoju kartu.
Mane supa nevispročiai.
Šerife? Net negalvokite nuo manęs pasprukti.
Aš visada būsiu šalia!
Velnias.
Nieko sau!
Bandite? Tavęs laukia dideli nemalonumai.
Ar matei, tėti?
Štai kas būna, kai painiojiesi po kojom nuostabiajam Biufordui.
Kviečiu Smėliavežį. Ar girdi?
Tave kviečia Banditas. Kaip girdi?
Ar tai tu, Bandite?
Regis, kad tau ant kulnų lipa šerifas.
Tu teisus. Teisus. Jis lipa man ant kulnų.
Vesk jį čia! Mes juo pasirūpinsime!
Supratau. Atvesiu. Iki.
- Nagi, Biufordai. - Jis neatstos, ar ne?
Ką aš tau sakiau?
Ar žinai, kas bus toliau? Mes išvažiuosime. Iki, Biufordai.
Tėti, mes lyg paplūdimyje.
Tai menka problema.
Niekas manęs nesulaikys. Aš sučiupsiu tą mulkį.
O tada...
aš užmarinuosiu jo kiaušinius.
Lipk lauk ir nuvalyk mašiną.
Nenoriu žlugdyti tavo planų,
tačiau aš šiandien dar nevalgiau. Aš išbadėjusi.
Tad kodėl mums nesustojus ir neužkandus?
O tada važiuosime toliau.
Puiki mintis.
Regis, kad mes atvažiavome į baikerių vietelę.
Tau geriau pasilikti čia, o aš nupirksiu sūrainius,
nes ši vieta ne merginoms. Gerai?
Kledusai, pirk su pusžale mėsa. Taip bus greičiau.
Gražus motociklas. Kaip reikalai, žmogau?
Taip. Regis, kad tai per sunkus klausimas.
Su pusžale mėsa, Kledusai. Labai pusžale.
Pusžale. Ji nori pusžalės mėsos? Ji bus tokia pusžalė,
kad geras veterinaras atgaivins ją per 15 minučių.
Ką pasakysi?
Aš nenorėjau tavęs žadinti.
Iki, kaubojau!
Ar tau su svogūnais, ar be?
Su svogūnais.
- Su svogūnais. - Gerai, su svogūnais.
- Tuoj grįšiu. - Taip, pone.
Aš pamiršau paklausti. Kokio dydžio stiklinę imti - mažą, vidutinę, ar didelę?
- Didelę. - Didelę.
Tuoj grįšiu.
Parodyk jam, Džimi!
Regis, kad mes sugadinome tau visą dieną, ar ne?
Tai kaip dėl svogūnų? Jie turi...
Matai? Ir...
Tegul tai būna tau pamoka. Jau beveik baigta.
- Laikykit jį! - Ačiū.
Iki.
Vienas sūrainis panelei.
Puiku. Ačiū.
Kledusai, pamiršai garstyčias.
Aš pamiršau garstyčias. Gerai. Sėskis.
Mes su tavimi išvažiuojame.
Iki.
Kviečiu poną Banditą.
Tau jau laikas pasiduoti,
nes tau neatsikratyti manęs kaip skunkui dvoko.
Štai ir jis.
Dabar mes jį pričiupome, tėti.
Atsargiai! Kiaušiniai!
Mes vos nesudaužėme jų kiaušinių.
Tikėjausi, kad Biufordas iškeps iš jų omletą.
Mes jo atsikratėme.
Talentas ir protas visada laimi prieš neteisybę.
Galbūt jis ir kvailas, tačiau ne bailys.
Prakeikimas!
Tik ne vėl!
- Jis vis dar už mūsų! - Darau, ką galiu.
Reikėjo pasukti dešinėn, tėti.
Mano gėlės! Pažiūrėk, ką jie padarė mano gėlėms.
Dieve!
Ką tu darai, tu prakeiktas savižudi?
Važiuok iš čia!
Gatvė siauroka. Man reikia pagalbos.
- Gerai. Aš padėsiu. - Puiku.
Gerai. Važiuok atgal.
Štai taip. Važiuok toliau.
Važiuok toliau.
Važiuok. Dar, dar.
Čionai.
- Tėti? - Užsičiaupk!
Čionai. Važiuok.
- Tačiau, tėti! - Užsičiaupk, mulki!
Gali važiuoti drąsiai.
Ar matai, ką padarei su tuo savo Tėti, tėti, tėti.
Tačiau, tėti, žiūrėk!
Stokit!
Ką jūs darote, gražuole?
Nuvešiu mašiną į stovėjimo aikštelę.
Ar galiu pasidomėti kodėl?
Blogai priparkuota, galėjote sukelti gaisrą.
Ir tai tikra griuvena.
Jūsų žiniai, jūs kalbate su Biufordu T. Džastisu.
Kad ir su Rėjumi Leonardu.
Nagi, Čarli, važiuojam.
Prakeikta feministė.
Užlipk ir atkabink ją.
Atkabink nuo kablio! Aš važiuosiu atbulas.
Per sunku, tėti.
Nėra sukibimo. Atkabink. Spausiu iki dugno.
- Prakeikimas, Čarli. Jis bėga. - Nuo mūsų jis nepabėgs.
Atsikratyk tuo mulkiu.
Palauk, tėti. Palauk manęs.
Aš už tavęs. Nepalik manęs.
Palauk, tėti.
Palauk, tėti. Palauk manęs.
Man jau darosi bloga, tėti.
Palauk, tėti.
- Jūs važiavote taip greitai! - Atleiskite.
Jūs išvažiavote iš kampo, ir aš nespėjau pasitraukti.
- Jaunuoli, kiek jums metų? - Ar jūs sveika, ponia?
Pažiūrėkit į mano mašiną!
Ar žinote, kad mano vyras...
Palūkėk, tėti.
Aš tuoj nukrisiu.
Regis, gražuole, mes ir vėl susitikome.
Ar galėtume iškviesti techninę pagalbą?
Ne, net jei jūs būtumėte Rėju Leonardu.
Ar negalėtumėte toje metalo krūvoje surasti mano sūnaus?
Aš čia, tėti.
Ar baigsi žaisti su kokoso riešutais ir sėsi į mašiną?
Gerai.
Draugužiai, sveiki atvykę į Džojo Čitvudo lenktyninį šou.
Mes ruošiame ugnies sieną.
Mašinos jau važinėja.
Ugnies siena ruošiama...
Žiūrovai labai nekantrauja.
Ir aš suprantu kodėl. Minutėlę!
Regis, kad sulaukėme netikėto svečio.
Taip. Į mūsų šou atvyko pats Banditas.
- Kur mes, tėti? - Indianapolyje.
Iš kur man, po velnių, žinoti, kur mes?
- Tėti, man baisu. - Žinau. Aš užuodžiu tai.
Rėžėsi tiesiai į mašinas.
Biufordas Džastisas važiuoja paskui Banditą.
Regis, kad beprotnamis išvyko į iškylą.
- Atsargiai, tėti. - Nesakyk man atsargiai!
- Pasakyk tai jiems. - Atsargiai.
Trasa važiuoja keturi vyrukai.
Ar girdi tuos žmones?
Jie mano, kad aš tai padariau specialiai. Jie dievina mane.
Labas! Sveiki!
Kledusai. Mums jau laikas.
- Jie mane dievina. - Važiuojam. Iki.
Na štai.
Kas vyksta?
Išlipk ir atsverk mašiną.
Gerai, tėti.
- Ten daug žmonių. - Stumk, Jaunėli, stumk!
Prakeikimas!
Aš bandau, tėti. Mano koja įstrigo.
Aš ją išlaisvinsiu.
Tu žudai savo tėtį!
Grįžk į prakeiktą mašiną!
Gerai, tėti.
Jie nenusileidžia...
Iš kelio! Duokit kelią!
Jis labai arti. Ką jis daro?
Tėti, mes važiuosime pro didelę skylę.
Kokia dar skylė? Tai pabūklas!
Kas tai per velnias?
Tiltas remontuojamas.
Kaip manai, ką darytų Banditas?
Jis peršoktų. Banditui nesvarbu per ką šokti.
O man nelabai norisi šokti per upę.
Aš noriu miego. Aš pavargau.
- Šalia kelio mačiau viešbutį. - Ar žinai, kur jis?
- Žinoma. - Važiuojam.
Puiku.
Jūs turėsite padaryti tą patį, kai atvažiuos šerifas.
Tai bus nesunku, nes šerifo Džastiso protelis kaip vaiko.
Nagi! Bus smagumėlis!
Malonu su jumis dirbti!
Gerai! Eilė tau.
Aš nenuprausiau žuvies.
Aš palikau tau...
daugybę karšto vandens.
Eime.
250 tūkst. dolerių!
Padėkim tave...
Taip. Puiku.
Aš nupirksiu Fredui...
Keista.
Tai...
Štai taip.
Pramogos suaugusiems.
- Kas nutiko, tėti? - Tai Bandito mašina.
Turbūt jis nakvos čia su ta kekše.
Ir jis turi žuvį.
Kol jis linksminsis ir kai kuo užsiiminės,
- mes galėsime pavogti žuvį. - Kuo jis užsiiminės?
Pamiršk. Žaisk su savo kreidelėmis.
Tėti, mes ką tik praėjome pro penicilino dalytuvą.
Taip. Jaučiuosi kaip krabų susirinkimo garbės svečias.
Aš ant grindų.
Nepamiršk išjungti šviesos, kai ateisi čia, gerai?
- Gerai. - Puiku.
Labanakt.
Ar ir vėl reidas? Aš sumokėjau kapitonui prieš dvi dienas.
Tai ne reidas.
Aš čia oficialiu reikalu. Aš vykdau tyrimą.
Galite toliau skaityti savo laikraštį.
Štai mes ir viešbutyje...
tarp mūsų tik keletas augalų,
tačiau aš žinau, kad man nereikia jaudintis.
Tu ne toks vyrukas, Kledusai,
kuris lenda į lovą pas visas iš eiles.
Ar ne, Kledusai?
Žinoma, kad taip.
- Kas ten, tėti? - Nežinau...
Tačiau tikrai ne Žakas Kusto.
- Kas ten vyksta? - Profesinės sąjungos susirinkimas.
Pasitrauk, kol nepasigavai pūslelinės.
Tėti. Kaip tu ir sakei.
Mūsų žuvelė.
Taip!
Jėzau.
Nereikia, vyručiai.
- Palik mano dukrą ramybėje. - O kam skirta ši pirštinė?
Palik mano dukrą ramybėje.
Tėti, ta žuvis panaši į mūsų žuvį.
Tai ir yra mūsų žuvis, mulki. Čiupk ją!
Užsiimi tuo su žuvimi.
Beprotis!
Visai kaip Biblijoje - Sodoma ir Gomora.
Banditas!
Du zuikiai vienu šūviu. Eime.
- Aš tave sučiupau. - Aš tave sučiupau.
Minutėlę, panele. Kodėl jūs atsiradote čia,
ir užsidėjusi kaubojaus skrybėlę?
Man šį vakarą darosi vis karsčiau ir įdomiau, mielasis.
- Eime su manimi. - Eime.
- Duok raktelį, Jaunėli. - Palikau jį mašinoje.
- Palikai mašinoje? - Aš bijojau, kad pamesiu jį.
Regis, kad būsime kurį laiką surakinti.
Aš net labai...
Dieve tu mano.
Ten mes nepraeisime.
Čia turėtų būti kitas išėjimas.
Galbūt vonioje yra langas.
Eime ir pažiūrėkime.
- Mano skrybėlė! - Nusispjaut į jūsų skrybėlę.
Puiku. Atidarykite langą.
- Jūs man vos rankos nenutraukėt. - Aš nekalta, mielasis.
Gerai. Apsisukite ir gulkitės ant nugaros.
Štai taip.
Pradėkite kraipytis.
Štai taip. Kraipykitės.
Aš be tavęs nesugebėsiu, mielasis.
Pasitrauk.
- Dieve! - Mamai tai nepatiks.
Jaunėli, atidaryk langą ir pastumk mane.
Ar viskas gerai, tėti?
Puiku. Štai ir žuvis.
Tėti, manau, kad reikia atnešti raktelį.
Ką tu sakai.
Mums reikia eiti.
Atsargiau su tuo...
Mums jau laikas eiti.
Atleisk, kad taip nutiko.
- Ir kad prie tavęs prilipo tas dičkis. - Net nekalbėk.
- O kas? - Aš bandau prisiminti jo numerį.
Mes tuoj nusivilksime šias sukneles ir grįšime prie reikalo.
Ar jis buvo 555-1414?
Ar 555-4141?
Tu žudai savo tėti! Sėskis į mašiną!
555-1415?
Padėk žuvį ir po to sėskis.
Patrauk tą žuvį nuo mano veido!
Padėk ją pagaliau... po velniais!
Aš paimsiu ją.
Uždaryk duris.
Puiku, Jaunėli.
Tai buvo puiku.
Kai visa tai baigsis,
aš užsakysiu tau galvos lobotomiją.
Ačiū, tėti.
Supažindinsime juos su velnionišku Enosų smiginiu.
Šis daikčiukas pavojingesnis už tavo burnos kvapą.
Štai jie. Pasiruošk.
Visai kaip tikras pigmėjus!
- Puiku! - Tai užlaikys juos 20 minučių.
Taip. Mažiausiai.
Atleisk dėl tos žuvies, Kledusai,
tačiau aš nemaniau, kad ten bus žuvų vagys.
Jeigu Banditas netektų žuvies? Ką jis padarytų?
- Banditas ją susigrąžintų. - Tai mes ir padarysime.
Nuleido padangą, tėti.
Ji blogesnė nei tavo mamos krūtinė.
- Ją irgi nuleido, tėti. - Aš žinau, kvaily.
Paieškokime kokio nors šaunaus žmogaus su dviem atsarginiais ratais.
Į ką panašus tas dalykas ant mašinos?
Jis panaši į žuvį.
Juk sakiau, kad Banditas visada gauna savo žuvį.
Klausyk.
Aš paimsiu žuvį, kol Biufordai išėję.
Būk pasiruošusi dingti iš čia. Aš tuoj grįšiu.
- Ką aš sakiau? - Tu ją paėmei.
Kai Banditas išsiruošia žvejoti,
jis žvejoja kaip reikiant.
Palaikyk.
Tėti, nebėra mūsų žuvies.
Regis, kad tai paskutinis kantrybės lašas.
Jaunėli, visa tai beprasmiška.
Apie ką tu, tėti?
Negaliu patikėti, kad viskas baigiasi taip,
kad tai buvo man paskutinis persekiojimas.
Ir viskas dėl poros nuleistų padangų ir prapuolusios žuvies.
Jis bus kaip ne savas. Klausyk.
Laikas nusilengvinti ant laužo,
atšaukti šunis, išjungti sireną,
išjungti žibintus,
ir sėsti ant supamos kėdės.
Tėti, ar nori pasakyti,
kad aš nebebūsiu tavo mulkiu?
Sūnau, tu visada būsi mano mulkiu.
Ar girdėjai tai?
Aš tave myliu, tėti.
net jei tu nebegaudysi blogų vyrukų,
net jei tave išjuoks visas Teksasas,
net jei Mažasis Enosas pasiims tavo ženklelį, man nesvarbu.
Užsičiaupk, kvaily su beždžionės smegenimis.
Niekas nepaims šerifo Biufordo T. Džastiso ženkliuko.
- Sveikas, kačiuk. - Frankenšteino sugrįžimas.
Tėti, tai Banditas.
Lipk į mašiną, Jaunėli.
Man nereikia visų padangų, kad sučiupčiau tą kvailį.
Tačiau, Biu, o kaipgi aš?
Mane domina persekiojimas, o ne vakarėliai.
- Biu, mielasis! - Juk sakiau, tu skrendanti gegute,
mano vardas ne Biu!
- O Biufordas... - Užsičiaupk!
Priešais mane nusikaltėlis, šalia - kvailys,
ir didžiulė nimfomanė ant stogo.
Velniai jus visus rautų.
Man patinka, kai tu keiksnojiesi, mielasis.
Tėti, pažiūrėk į tas karves. Kas, jei mes vieną partrenksime?
Ji pirma taps Big Mac'u.
Ar tai tikri kaubojai, tėti?
Čia ir veršelis yra, tėti.
- Mes nukreipėme juos ne į tą kelią. - Liko vos dvi valandos.
Eime į rančą.
- Mes pasiklydome. - Mes nepasiklydome!
Kur mes važiuojam?
- Šiuo keliu. - Gerai.
Kledusai, regis, kad čia aklavietė.
Ne, jei moki vairuoti katerį. Žiūrėk.
Lik čia ir saugok įkalčius.
Aš vienas sučiupsiu tą kvailį.
Atleiskite, panele.
Iš kelio!
Štai kas nutinka, kai maišote pareigūnams.
- Paskui tą kalės vaiką! - Gerai, pone. Kaip pasakysite.
Mano kirkšnis!
Tu baigi suplėšyt man kirkšnį!
Biu, mielasis!
Biu!
Nagi, Biufordai!
Suk į dešinę!
Dabar aš jį pričiupau!
Atsargiai! Jis maniakas.
Nagi, brolau!
Ar tu tikrai žinai, ką darai?
- Velnias. - Atleiskite.
Labas.
- Labas. - Mes čia iškylaujame.
- Jei norite - prisijunkite. - Aš su malonumu... bet negaliu.
Jei persigalvosite, ateikite.
Mano tėtis pasakė, kad aš turiu likti čia ir saugoti...
daikčiukus.
Velniai rautų!
Važiuojam!
- Neblogos lenktynės, Kledusai. - Tiesa. Štai ir jis.
- Paskui jį! - Su kateriu neišeis.
Nesiginčyk su teisingumu! Paskui tą kalės vaiką!
Gerai. Jūs patys to paprašėt.
- Ir kur ritasi šis pasaulis? - Leiskite padėsiu.
Ar jūs sveikas?
Kas nutiko, šerife?
Šito nemačiau nuo pat vaikystės.
Jei norite pasilikti, šerife, jūs turėsite nusirengti.
Aš nenusirengiu net prieš savo žmoną Vilhelminą.
Ir kur dingo tie seni laikai,
kai papai buvo laikomi negeru žodžiu?
- Jaunėli. - Labas. Puiki iškyla.
Taip, tačiau čia tavo tėtis, ir jis labai piktas.
Man jau laikas.
Mano drabužiai. Ačiū.
Jie artėja iš vakarų pusės, pulkininke Enosai.
Juk sakiau, kad jie važiuos trumpesniu keliu.
Tėti, kai tu rengi pasirodymą, tu rengi jį kaip reikiant.
Mano IQ didesnis už skrybėlę, sūnau.
Tėti, štai Banditas.
Dabar mes sučiupsime tą mulkį!
Pulkininkas Enosas kviečia eilinę Enos.
- Ar girdi mane? - Taip, seneli, girdžiu.
- Ar tu pasiruošusi? - Taip, pulkininke seneli, pone!
Gerai. Pasiruoškime.
Laukiam.
Mergyt, ugnis!
- Tėti, kas tai per triukšmas? - Šaudo iš duslintuvo.
Kažkas ten šaudo!
- Tai Enosai. - Kas jie?
Jie nešvarių juokelių išradėjai.
Pasiruošt. Ugnis!
Tėti.
Jie pravažiavo.
- Kas nutiko, tėti? - Turbūt sprogo dar vien padanga.
Nuleiskite mus, merginos.
Kaip tai įmanoma?
Vargutėliau!
Šventa Buda, jie tiesiog skrenda!
Tėti, man jau nebe nuobodu.
Tai įdomiau nei pasilikti viešnamyje dėl pūgos.
Grįžkime į rančą, sūnau. Aš nenoriu praleisti kulminacijos.
Kledusai, tu juk nevažiuosi per vartus?
Vartų jau ir nėra.
Vargšė mano galvelė.
Sėskis į mašiną, Jaunėli.
Dabar ne laikas ilsėtis.
Atleisk, tėti. Turbūt aš pamiršau prisisegti.
Ar man tik atrodo, ar tu iš ties sumažinai greitį?
Galbūt.
Leisk tau paaiškinti:
Ar įsivaizduoji strutį be kojoto?
Ar įsivaizduoji lapę be skaliko?
Ir ar įsivaizduoji Banditą be šerifo?
- Nelabai. - Tuomet tu supratai.
Aš lėtinu greitį.
Aš visai prie pat.
- Lipk ten, Jaunėli, ir pasiimk žuvį. - Tačiau, tėti, aš...
Lipk ten ir paimk žuvį.
- Tačiau, tėti... - Lipk ten arba aš iškepsiu tavo užpakalį!
Štai taip, Jaunėli.
Į sveikatą, sūnau.
Nagi, Jaunėli. Lipk atgal.
Jaunėli, tu labai drąsus mulkis.
Ačiū, tėti!
Šaunuolis, Biufordai.
Kodėl sustojai? Mums geriau dingti iš čia.
Šis šou man kainavo tik 250 tūkst. dolerių.
Ar tu ne prieš, jei aš jį pažiūrėsiu?
Štai jūsų žuvis.
Šerife, man sunku tai ištarti,
tačiau jūs laimėjote sąžiningai. Sveikinu.
Duok jam jo pinigus, sūnau.
Norėčiau jam išspardyt užpakalį.
Tu jo nepasiektum.
Aš priimu šitą prizą,
kaip dar vieno mano didingo pasiekimo įrodymą.
Laikyk pinigus, Jaunėli. Ir nerodyk mamai,
jei nenori dainuoti sopranu iki pat gyvenimo galo.
O dabar...
Dar štai tiek.
- Jis ateina. - Juk sakiau.
- Juk sakiau, kad paskubėtum. - Neužsiveda!
- Kaip tai? - Neužsiveda.
Pasilinksminkime! Išgerkime!
Mes galime apsikeisti drabužiais.
Atstok nuo manęs, mulki.
Aš jį sučiupsiu vienas.
Tu Banditas. Tu ir pasakyk man, ką daryti.
Aš nesu Banditas. Banditas yra Banditas.
Vienintelis žmogus pasaulyje, manantis, kad aš Banditas...
Minutėlę.
Sėdėk. Ir nė krust.
Aš pričiupau tave.
Sveikas, Biufordai. Sučiupai mane be kelnių.
- Tikrai? - Tai toks posakis.
- Aš tave sučiupau. - Taip.
Senajam Banditui atėjo paskutinioji.
- Taip. Tau galas. - Tiesa.
- Biufordai? - Taip.
Prieš tau uždedant man antrankius,
norėčiau tau kai ką pasakyti.
Pirmyn.
Mes esame panašūs. Supranti, apie ką aš?
Taip. Aš irgi taip manau.
Ne, aš pasakysiu dar daugiau. Aš galiu skaityti tavo mintis.
- Nejaugi? - Taip.
Ką aš dabar galvoju?
Tu galvoji, kad manęs dabar
sodinti už grotų nėra prasmės. Aš netekčiau draugų ir panašiai...
Tu galėtum duoti man penkias minutes, o tada galėtum leistis paskui mane.
Ne. Atleisk. Aš laikausi įstatymų.
Aš tave sučiupau ir nepaleisiu.
Taip, tu teisus. Kvaila mintis.
- Tu pernelyg teisingas. - Tiesa.
- Taip. Aš siekiu savo tikslo... - Tėti, kadangi tu sučiupai Banditą,
dabar galėsi ramiai išeiti į pensiją.
Mes grįšime į saulėtąją Floridą, kur galėsi rinkti kriaukles,
žaisti žaidimus.
Ir mes vėl galėsime stebėti to šaunaus banginio šuolius.
Tačiau visų geriausia - aš galėsiu žvejoti kartu su tavimi, tėti.
- Aš duosiu tau penkias minutes. - Iki.
Jaunėli! Jaunėli!
Ką tu darai?
Aš bandžiau sulaikyti Banditą, tėti.
Sakiau tai anksčiau ir sakau dar kartą:
Negali būti, kad tu esi mano sūnus.
Kai tik grįšime namo, aš kaip reikiant įkrėsiu tavo mamai.
Sėsk į mašiną. Mes tęsime persekiojimą.
Ką gi, Kledusai, turiu pripažinti, kad tu tai padarei.
- Padariau? - Padarei!
Padariau! Nežinau, ką padariau, tačiau padariau.
- Ar tu ne prieš, jei važiuosiu kartu? - Ar tu rimtai?
Kur tu?
Moliūgėli.
Aš žinau, kad tu norėjai pasiimti mane kartu.
Ponia Godzila sugrįžo.
- Nešdinkis iš kelio! - Aš irgi noriu važiuoti!
- Nėra vietos! - Yra!
Tėti, palauk!
Nepalik manęs.
Palauk, tėti!
Palauk manęs.
Nepalik manęs, tėti!
Tekstą vertė ir įgarsino: stasius (TRL-TEAM)
Specialiai Torrent.LT svetainei. Plačiau apie Mūsų Komandą ir darbus rasite užėję į www.T-Team.LT
Filmą užsakė: Smilgalis.